Cercetătorii lucrează în prezent
la crearea unei hărți a creierului uman.
Poate fi cea mai complexă hartă care a fost creată vreodată.
- Bună dimineața ! - Bună dimineața !
Miliarde de neuroni creând trilioane de conexiuni.
Salut !
La prima privire par complet la întâmplare.
Ai grijă. E fierbinte.
Dar nu este absolut nimic întâmplător la ele.
Toate acele conexiuni trebuie să fie într-un tipar specific.
Este conceput să îndeplinească o funcție.
Aceste conexiuni decid totul la noi.
Ceea ce iubim,
ceea ce urâm,
ceea ce spunem,
ceea ce facem...
Fiecare acțiune a noastră.
Deschide palma, Mickey.
- Așa ? - Exact. Așa.
Da, frate !
Acum strânge-o.
În timp ce el se gândește la mișcări, noi vedem activitate cerebrală
aici și aici. Aceste zone iluminate.
Interfața creier-computer este cheia
către noi posibilități, fie că vor fi proteze mecanice
pentru tetraplegici ca Mickey...
Sau mă lasă să câștig din nou la Tetris.
Fiți atenți. Relaxează-te !
Dar unde-i dr Torres ?
Cum de ratează asta ? E cea mai tare chestie pe care am făcut-o.
Shane, trimite-i din nou un mesaj.
- S-a întâmplat ceva ? - Nu-i multă activitate în lobul temporal.
Nu este nimic aprins.
- E conexiunea proastă cu senzorul ? - Sper.
Dacă nu, e o conexiune proastă în creierul lui.
Programează-l pe Mickey la un RMN.
Am adus asta de acasă din greșeală.
Poți s-o pui cu celelalte în geanta pentru scutece ?
Și încerc eu s-o găsesc pe Torres.
Și cum e să fii în anul doi ?
- E un pas înainte, nu ? - Astea sunt repartizate ?
Da. Există un halat cu numele tău pe el.
De ce ești atât de fericită ?
Nu pot să-ți spun. Ai vrea tu, dar nu pot.
Așa că nu întreba.
Astea de ce n-au uși ?
Parcă-i invită pe toți să ne vadă lucrurile intime.
E un halat pentru Heather Brooks.
- Dumnezeule ! - Pe bune ?
- Se poartă ciudat ? - A picat examenul ?
A plecat imediat, n-a venit să sărbătorim.
Pe lângă asta, m-a sărutat.
Da, a sărutat-o. Poate că asta e.
Înțeleg perfect. Și mie mi se întâmplă ceva secret.
Aici nu e cafea. E de rău.
Dar eu nu vă pot spune cine m-a sărutat.
- Salut ! - Salut ! M-am trezit la tine acasă...
- Singură, din nou. - Am fost plecat până târziu.
Sunt deja trei nopți.
Am ieșit. Asta-i tot.
Am luat examenul de stagiatură. Nu mi-ai spus nimic.
Se întâmplă ceva ? Alex, vorbește cu mine.
Alex ?
Credeam că nu mai pleacă.
Ai primit mesajul meu ? Am luat examenul.
Da, l-am primit. Ți-am răspuns.
Am scris Felicitări.
Speram să te văd.
Ne-am distrat minunat în seara aceea.
Da, a fost amuzant.
Simt că sunt pregătită să trec la nivelul următor...
Știi ceva, nu-i o idee bună...
La serviciu ? Înțeleg perfect.
Ne vedem diseară ?
M-ai chemat ?
- Dr Edwards, Ben Bosco, soția lui, Joyce. - Bună ziua !
- Are fractură de gleznă. - Pe banda rulantă de la aeroport...
Alergam să prindem legătura către Alaska...
- Să vedem aurora boreală. - A căzut de pe chestia aia
- ...și am auzit pocnitura. - Parcă lumea întreagă pusese frână
- ...și eu continuam să merg. - Și iată-ne aici.
Are nevoie de analize complete și un consult ortopedic.
Fă și o radiografie toracică, poate fi ceva chirurgical.
- Ține-mă la curent. - Bun. Voi face radiografiile.
- Scuzați-mă. - Scuze.
- Ești sigur că nu-i stânjenitor ? - Eu te-am chemat.
Robbins nu știe că ne întâlnim, nu ?
Nu vreau să dau la schimb...
orice-ar fi între noi ca să asist la o operație.
Nu.
Bine. Vreau să rămânem la nivel profesional.
- La serviciu. - Da, desigur.
N-ar trebui să le spunem celorlalți ? Am spus câtorva.
Da, ai putea. Ar trebui.
- Eu aș spune. - Bine.
- Suntem la serviciu, așa că... - Mulțumesc pentru telefon.
Cu plăcere.
- Bună ziua ! - Scuzați-mă.
E ziua când îți aduci prietena la lucru ?
Robbins are o pacientă de trei luni cu tumoare teratoidă
și Emma, adică doctor Marling,
va asista.
Ce drăguț !
- N-o să fie stânjenitor, nu ? - Pentru mine ? Nici vorbă.
Pentru ea va fi stânjenitor ? E genul care se sperie de fosta soție ?
- La naiba ! - Mer !
Ce se întâmplă ?
Nimic.
Încerc să mă decid asupra proiectului de cercetare.
Să decizi între ce și ce ?
Nimic. Mă descurc.
Durerea asta nu trece.
Am o durere persistentă în umărul stâng.
Și care credeți că este cauza ?
V-ați rănit în cădere ?
Tu să-mi spui. Tu ești doctorul meu.
Așa-i, scuze. Dar sunteți și profesorul meu.
Scuzați-mă. Dr Bailey.
Îți amintești să fi citit pe undeva
despre cercetări neîncheiate despre grefe de venă portă și iliacă ?
- De ce ? - Azi e ultima zi
pentru înscrierea la bursa de la Institutul Național de Sănătate.
Și nu mă pot hotărî
- ...între ischemie... - Urinezi pe copac.
În primul an ca îndrumător ți-a fost teamă să n-o scrântești.
Așa că a luat cazurile ușoare. A stat în banca ei.
Dar în al doilea an trebuie să facă progrese.
Ia cazurile ostentative, își publică studiile,
își marchează teritoriul. Urinează pe niște copaci.
Vena portă îți spune ceva ?
A fost proiectul mamei tale.
Inclavarea venei porte cu grefă de venă iliacă.
Ellis lucra la el când s-a îmbolnăvit.
E în jurnalele pe care mi le-ai dat.
Fir-ar să fie !
Am și eu o cană ca asta.
Dacă nu te întorci cu un diagnostic concret
pentru durerea din umărul meu, te scot de la cazul meu.
Ca medic sau ca studenta dv ?
Ieși.
Am nevoie de un diagnostic diferențial pentru durerea din umărul lui Webber.
Artrită, bursită... orice boală cu "ită" mai au bătrânii.
Aștept rezultatul tomografiei toracice pentru pacientul cu glezna fracturată.
Ai cafea !
Alex nu vorbește cu mine.
Din cauză că l-am forțat să vorbească cu haimanaua de taică-său.
Alex are tată ?
- Ai vorbit cu Shane ? - Încă sper să treacă de la sine.
El m-a sărutat, nu eu pe el. E problema lui.
Are o tumoare imensă la inimă.
Ba nu...
are o gleznă ruptă.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 10 Episodul 6
Traducerea și adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Te simți bine ? - Da, de ce ?
Am testat noii senzori cu Mickey Wenschler.
Și a fost un mare succes. Dar a întrebat întruna de ce nu ești acolo.
N-ai primit mesajul meu ?
Mesajul tău spunea n-o să vin.
Bine, uite cum stă treaba.
Mutarea înapoi acasă m-a făcut să simt că trebuie neapărat să mă mut acasă.
Să mă concentrez pe ce-mi place. Eu mă ocup de regenerarea cartilajului.
- Ce vrei să spui ? - Nu voi continua proiectul.
- Dar tu ar trebui să ți-l însușești. - Nu, e proiectul tău.
Mickey e pacientul tău. Eu nu pot, n-am timp. Eu și Meredith
suntem prea ocupați cu copiii.
- Și ea are nevoie de timp. - Să renunțăm la el.
- Nu facem niciun rău. - Spune-i asta lui Mickey Wenschler.
Mickey nu va păți nimic. Edwards, ți-am văzut pacientul cu glezna ruptă.
Nu trebuie operat, pune-i atelă.
- Ba o să pățească, îl omoară. - Știu.
Nu pot să fac asta.
Ce să faci ?
- Trebuie s-o găsesc pe Kepner. - Cine a spart asta ?
Eu, îmi pare rău. Mi-a căzut din mână.
Dr Yang, vă uitați la asta ?
- Măiculiță... - E rău, nu ?
- Nu era a ta... - Shane, nu acum !
E o malformație artero-venoasă foarte urâtă în ventriculul stâng.
Probabil forțează valva. Dacă nu e tratată, moare în câteva luni.
A venit aici pentru o fractură de gleznă.
Și-acum trebuie să-i spun că e pe moarte.
Lasă-mă să-i văd analizele de sânge și îi vom spune împreună.
Mulțumesc foarte mult.
Spitalul ăsta e un labirint.
- Ea e dr Robbins ? - Da.
Dv cine sunteți ?
- Dr Robbins, sunt Emma Marling. - Da.
- Asistați la operație. - Și eu mă pregătesc.
Sper.
Murphy, îmi pare rău. E și dr Marling,
nu mai e loc. Data viitoare ?
Am făcut o prezentare părinților micuței Erin
și suntem gata s-o ducem la operație.
Murphy, îi arăți de unde poate lua un halat ?
Chirurg în vizită ?
Da, la chirurgie materno-fetală. Studiază procedee
minimum invazive de rezecția teratoamelor intrauterine.
Și arată super. Bine că voi fi acolo pe post de însoțitor.
Cum, încă nu glumim pe tema asta ?
Ne vedem în sala de operație.
- Poftiți. - Jurnalul mamei. De unde-l ai ?
Webber m-a trimis acasă la el. Și trebuie să aflu de ce-l doare umărul.
- Pot să plec ? - Da.
- Despre ce-i vorba ? - Fonduri pentru cercetare.
Încerc să mă hotărăsc între studiul ischemiei
și chestia asta cu vena portă la care lucra mama.
- Asta ! - E pe jumătate făcut.
Și nu-mi place să profit de numele mamei.
E povestea ta.
Tânăr chirurg strălucit termină munca mamei ei, un chirurg strălucit mort.
Se scrie de la sine. Investește în marca ta.
- Parcă aș fi o băutură răcoritoare. - Eu asta fac.
Reinvestesc în mine.
- Ăsta-i motivul perfect... - Nu-i așa?
Să n-o fac.
Poftim, Shane. Sunt niște chestii tari acolo.
- Bucură-te de ele. - Nu pricepi.
Astea sunt RMN-urile lui Mickey ?
Dr Shepherd, mă întrebam dacă v-ar deranja să nu mai lucrez cu dv de mâine.
- Te-am cerut pe tine în mod special. - Știu.
Ceea ce s-a întâmplat anul trecut între tine și Brooks... am fost nedrept
și speram să am o șansă să îndrept situația.
Acum că Brooks nu mai este...
- Îi iau locul ? - La naiba !
De asta nu se aprindeau senzorii.
- Are un gliom. - Îl puteți opera ?
Pot să încerc cu niște adeziv.
Adeziv pentru embolizări. Îl folosim la anevrisme artero-venoase.
Pompăm lipici în vasele de sânge,
el se întărește și oprește circulația sângelui către tumoare.
Aș putea încerca. Nu. Ajunge până la trunchiul cerebral.
- E prea periculos. - Și pe cale chirurgicală ?
E același lucru. Mi-e teamă să nu fac mai mult rău.
Este o tumoare mortală.
Este o malformație venoasă
și fără intervenție imediată,
mă tem că pronosticul e foarte prost.
Da, asta este.
De ani de zile mor din cauza ei.
Ați știut și n-ați spus nimic ?
- Regret. - În anamneză...
Am fost atât de îngrijorat că pierd avionul...
Este o malformație artero-venoasă neoperabilă. A fost diagnosticat...
- Un an și jumătate. - Acum doi ani.
- În ianuarie. - Și în fază terminală.
Ce să facem ?
Am demisionat, ne-am lichidat depozitele.
- Și am început să călătorim. - Da, am făcut multe...
Am călătorit, am avut activități, am trăit cât puteam
în timpul pe care-l mai aveam.
Doctorul dv sau doctorița a încercat radioterapia ?
- Da, a încercat. - Înfășurare endovasculară ?
- Da, fără succes. - Și substanțele care provoacă scleroza...
Dar un transplant ? Sau ce-ar fi...
Sunt multe...
Scumpa mea... știu că e greu.
Și pentru noi a fost greu. Dar trebuie să renunți.
Pentru că eu nu pot face nimic. Cea mai bună cale
este să-l lăsăm în pace și să sperăm că va fi bine.
Vom continua studiul, nu ?
- De ce ? - Este prea periculos.
Și tumoarea ne-ar putea da rezultate greșite.
Și dacă scoateți tumoarea ?
- Aș putea să continuu testarea. - Ați putea, dar...
Atunci scoateți-o !
Suntem așa de aproape, nu-i așa ?
Azi-dimineață am făcut niște pași uriași
- față de cum eram data trecută... - E mult prea periculos.
O să te operăm, o să-ți scoatem senzorii
- și apoi îți închidem craniotomia... - Și dacă nu-mi dau acordul ?
Poftim ?
Dacă spun că nu puteți să-mi scoateți senzorii
dacă nu-mi scoateți și tumoarea ?
Mickey, trebuie să-i scot.
Îmi pare rău, amice.
Accesul interzis.
Nu ai voie la mine în cap decât dacă pleci cu tumoarea aia.
Ce noroc de voi că puteți să folosiți aparatul de electrocauterizare.
E prea mare ca să poată fi utilizat la operațiile intrauterine.
Numai puțin, Emma. Alex, am nevoie de un sfat.
Cum procedezi atunci când ai o aventură de o noapte...
sau nu, nici măcar atât. Atunci când îi faci ochi dulci cuiva
și ea se atașează mult prea repede ?
Știi cine e așa ?
Leah Murphy.
Serios ?
Da, m-am culcat cu ea o dată, poate de două ori.
S-a fixat de mine de parcă aveam lipici.
Fata aia ajunge de la zero la te iubesc în șapte secunde.
N-am simțit niciodată așa ceva.
Și dacă v-aș spune cine e, aș crea o grămadă de probleme:
mie, persoanei în cauză și probabil și spitalului.
Așa că vă rog să nu mă întrebați.
Să aibă ceva la inimă ?
- A avut insuficiență ventriculară. - Poftim ?
Pe Webber îl doare umărul.
Ai vorbim cu Alex ?
Da, am încercat. Tot fuge de mine.
Îți dă papucii. Mie așa mi-a făcut.
Se preface că nu exiști până când nu vei mai exista.
Și când nu vei mai exista, o să facă sex cu altcineva.
- De ce îmi lipești cana ? - Nu-i a ta, e a lui Shepherd.
Cana asta era responsabilitatea mea.
- Cum ai spart-o ? - S-a speriat de o tumoare.
E o malformație artero-venoasă și e foarte urâtă.
Imposibil de operat.
Probabil că mai are doar câteva luni de trăit,
iar el și biata lui soție încearcă să profite de timpul care le-a mai rămas.
Dar cu lipici ?
- Ce-i cu lipiciul ? - Scuze. Pentru malformația artero-venoasă...
Aceasta. L-am auzit pe dr Shepherd vorbind despre adezivul de embolizare
care se folosește la malformații artero-venoase neurologice și mă gândeam...
Această abordare s-a folosit vreodată în cazul celor de la inimă ?
Din câte știu eu, nu. Deci nu.
Se folosește adeziv la cele neurologice pentru că sunt microscopice.
Aceste vase de sânge sunt enorme.
- Adică nu merge ? - Adică mi-ar trebui o găleată de lipici.
Cu adeziv nu merge, cu radiații nu merge
și nu vreau să intervin chirurgical. Risc să-l omor.
Așa că-ți ține senzorii ostatici în craniul lui ?
Nu e amuzant, Callie. Trebuie să vorbești cu el.
E Mickey. Mai lasă-l câteva ore.
O să se răzgândească.
Nu vrei să vorbești cu el
pentru că nu vrei să-l privești în ochi și să-i spui că renunți la asta.
Și sigur nu vrei să-i spui de ce renunți la asta.
De ce ?
Ai început acest proiect pentru Arizona.
Când ți-ai pierdut interesul pentru ea, ți-ai pierdut interesul și pentru proiect.
Îți lași problemele personale să stea în calea unor luni întregi de cercetare.
Și tu faci la fel.
Ai spus că renunți la studiul ăsta ca să stai mai mult cu copiii,
- E cu totul altceva. - De ce e altceva, Derek ?
Pentru că familia ta e perfectă, iar a mea e un dezastru ?
Pentru că tu renunți la cercetare ca să-ți ajuți soția,
iar eu fac asta ca s-o uit pe-a mea ?
- Știu prin ce treci. - Ba habar n-ai.
Voi ați găsit o cale să puneți lucrurile cap la cap.
Și credeam că reușiserăm și noi, dar...
acum încerc să fac asta de una singură, așa că...
Fii îngăduitor cu mine, bine ?
O să vorbesc eu Mickey.
Și o să vă pun o serie de întrebări.
Jucați tenis ?
Dumnezeule mare !
Duceți des greutăți, cumpărături și altele, cu mâna care vă doare ?
Stau în patul acesta de o lună.
Încerc să fiu meticuloasă.
Ați avut recent partide de sex extenuante ?
Sar peste asta...
Și peste asta...
Nu am rezultate
Domnule, vă e...
Nu e din cauza tenisului și nici din cauza inimii.
Mai caută.
Ieși și ia și chestia aia cu tine.
N-am timp de așa ceva.
Leziunile de reperfuzare ale țesutului ischemic în traumatismele toracice ?
Ce s-a întâmplat cu vena portă ?
Știu că ischemia este plictisitoare,
dar studiul mamei în domeniul venei porte este depășit.
Deja le facem din grefe obținute cu celule stem.
Și nu vreau să fiu comparată cu mama toată viața mea.
A fost o femeie de deșteaptă.
Mai rău ar fi să nu fii comparată cu ea.
Nu știu cum să duc acea cercetare mai departe.
Și nici nu pot să tipăresc prostia asta !
Te simți bine ?
Prin bioinginerie am creat vase de sânge la imprimanta 3D.
Da.
Nu cred că a mai făcut cineva vreodată așa ceva pentru o venă portă.
Nu s-a mai făcut niciodată așa ceva.
Adezivul se folosește de obicei la creier, dar vreau să încerc și în cazul inimii dv.
E o abordare îndrăzneață.
Vreți să spuneți că...
Am mari speranțe că v-aș putea salva viața.
Îngrozitor.
Poftim ?
După ce am aflat de boala lui Ben, am vândut tot.
Am lichidat toate depozitele.
Am dus cărțile de credit până la limită.
Am fost în Europa. Am fost în India.
Am fost în Maroc. Am închiriat o insulă.
Am fost cu avionul acela în care devii imponderabil.
Costă 5 mii o urcare.
- Și noi ne-am dat de 11 ori... - Pe urmă am cumpărat o barcă.
Și am aruncat-o în aer pentru că am vrut să vedem cum arde.
Avem datorii de sute de mii de dolari.
- Cum aveați de gând să plătiți... - Cu asigurarea de viață.
- Ben și-a făcut un plan foarte bun. - Cel puțin așa credeam.
Supraviețuirea nu era în plan.
Și totuși, iubire...
O să încercăm, nu-i așa ?
Stați.
Ce riscuri sunt ?
Așa cum v-am spus,
nu s-a mai făcut vreodată așa ceva pe o inimă care bate.
Aș putea să mor ?
Aș putea să mor pe masa de operații ?
E posibil.
Atunci mai avem o speranță.
Vreau un radiograf portabil în sala de operații.
- S-ar putea să fie nevoie să-l deschid. - Da ?
Nu știu ce o să se întâmple.
Nu s-a mai făcut niciodată așa ceva.
De cât de mult adeziv credeți că o să avem nevoie ?
Repet, nu s-a mai făcut niciodată așa ceva.
Ca să nu avem probleme, strânge-l pe tot.
- Unde e ? - Unde e ce ?
- Jurnalul mamei. - De unde să știu eu ?
Caietul negru...
Carnețelul negru pe care ți l-am dat azi...
- Îl vreau înapoi, Shane. - Cred că i l-am lăsat lui Edwards.
- Edwards ! - Da ?
Au nevoie de la Urgențe de patul acesta. Poți să mă ajuți ?
Și ce se întâmplă cu domnul Bosco ?
De ce un caz de fractură de gleznă a ajuns la pre-operator la cardiologie ?
Poftim ?
Nu poți să-i schimbi tratamentul fără...
N-am făcut eu asta. Cardiologul l-a declarat inoperabil.
Și atunci cum a ajuns la pre-operator ?
- Cine l-a consultat ? - Dr Yang !
- Da ? - Scuze. Am fost aici mai devreme
și cred că mi-am uitat telefonul.
Ce avem aici ?
Un caz de malformație artero-venoasă.
Fac o embolizare lichidă cu adeziv.
Adeziv pentru anevrisme cerebrale ?
S-a mai făcut vreodată așa ceva pe inimă ?
Mulțumesc. Ei, bine, nu.
Ești sigură că o să meargă ?
Răspunsul e tot nu.
Sunt impresionată de enormul tău curaj.
Aș vrea să rămân să văd și eu.
Eu sunt Cristina... Cristina Yang. Așa, ca să știi.
Da, știu. Ne-am mai întâlnit, chiar de mai multe ori.
Emma Marling.
Știu. Vreau să spun că sunt fosta soție a lui Owen.
A ! Da.
Corect.
Arată nemaipomenit. Abia aștept să aud cum a decurs.
Noapte bună !
- N-aveai de gând să-mi spui noapte bună ? - Bună !
Am plecat. Ne vedem mai târziu.
Chiar ?
Probabil că nu.
- Probabil că o să ajung târziu. - Te vezi cu altcineva ?
Asta e ?
- Trebuie să știu. - Nu e asta.
Atunci ce e ?
Nu e treaba ta.
E între mine și Shepherd,
- și i-am spus deja tot ce trebuie să știe. - Mickey...
Mickey, uită-te la mine.
Dacă mă uit, o să câștige extratereștrii.
Ai putea să mori de la operația asta.
Nu v-am povestit niciodată cum am ajuns tetraplegic, nu-i așa ?
Ai avut un accident de mașină.
Am provocat un accident de mașină...
pentru că eram beat. M-am îmbătat, m-am urcat la volan, am lovit o altă mașină
și am omorât două adolescente... Lindsay și Cheryl.
Și iată-mă acum, o grămadă de gunoi.
Nu pot să mă mișc, nu pot să merg, nu pot să fac nimic
decât să mă gândesc la ce le-am făcut familiilor acelor fete.
Sunt oameni care au grijă de mine,
oameni care mă hrănesc
care să rad și mă spală,
iar eu nu merit osteneala lor.
Meritam să fi murit în mașina aia.
Și îmi doresc asta în fiecare zi... de nouă ani încoace.
Dar atunci când mi-ați cerut să fac asta,
când am avut șansa să fac ceva bun pentru cineva,
pentru prima dată,
m-am gândit că merită să mai stau pe aici.
Chiar dacă mor,
îmi las creierul în folosul științei, măcar așa să ajute la ceva.
Lăsați-mă să fiu de ajutor.
Vă rog.
Și cum pot să vă ajut ?
Salut ! La fel ca aseară ?
Da, mulțumesc.
Chiar îți place de băieții ăștia, nu ?
Tot cred că e o idee proastă.
Știu, dar e ideea potrivită.
Mickey nu are nimic de pierdut, în schimb are o grămadă de câștigat.
Bine, îl programez pentru mâine dimineață.
- Bine. - Nu, stai. Nu pot mâine dimineață.
Bailey are vizita periodică la doctor,
eu am două discectomii legate,
iar Zola și cu mine trebuie să mergem la ora de dans.
Trebuie să-l operez în seara asta.
Zola, tu și frățiorul tău o să mai stați încă puțin la creșă. Da, iubire ?
Nu, lasă, îi duc eu. Mă ocup eu.
- Hai ! Pe aici, micuților. - Trimite-i un mesaj lui dr Ross.
Bine.
Mai mult lipici.
Ni se cam termină stocurile.
Atunci fă rost de mai mult.
Cred că trebuie să umplu toată asta.
Cateterul s-a lipit de venă.
Dar știu că e bun lipiciul ăsta, nu glumă.
E bine să trageți așa de tare ?
Și ce vrei, să-l las acolo ?
Gata, l-am scos.
Cum ți-a venit ideea asta ?
Nu știu.
Doar am unit punctele între ele.
Ești plin de surprize, rechinuțule.
Instincte inovative și instincte criminale...
Ce mai ascunzi tu pe acolo ?
Ce crezi că o să găsești ?
Dacă nu e artrită sau bursită sau leziuni ale coafei rotatorilor
și dacă n-aveți nimic la inimă, atunci n-are de ce să vă doară,
decât dacă e o durere reflexă, care ar putea fi cauzată de un nerv
sau de o iritație diafragmatică, așa că...
Nu aveți nevoie de o radiografie.
Bravo !
Aveți nevoie de o ecografie.
Speri că nu te gândești că sunt însărcinat !
- Cheam-o aici de urgență pe dr Edwards. - Imediat.
Trebuie să fac o ecografie.
Ești însărcinată ? Alex știe ?
Nu, trebuie să fac o ecografie cuiva.
- Ai văzut-o pe Edwards ? - Alex crede că sunt însărcinată ?
Am și eu o cană ca asta.
Pe unde naiba ai umblat ?
Am crezut că ați plecat,
iar eu și dr Yang am găsit o malformație artero-venoasă la un ventricul stâng.
Da, bine, acum ești aici. Vino să mă ajuți.
Aș prefera să nu vin.
Shane, trebuie să treci peste asta.
Nu ești un premiu de consolare. Meriți să fii aici.
Brooks avea un talent care trebuia să fie...
Nu vreau să lucrez cu dv. Nu sunt interesat.
Pot să fiu mai franc de atât ?
Cred că nu.
Du-te.
Într-o anumită măsură, timpul va fi testul suprem.
Ce știm sigur e că nu v-am lezat inima,
și, cel puțin deocamdată, se pare că malformația nu va continua să se agraveze.
Deci vreți să spuneți... că o să trăiesc ?
Da.
Doamne sfinte !
- Ben ? Dragule ? - Știu.
O să fie bine.
Știu că sunt o grămadă de bani. Anul ăsta a fost o nebunie,
dar lumea va fi mai frumoasă cu tine lângă mine.
Cât ne avem unul pe altul, o să ne descurcăm.
- Joyce, am încurcat-o. - Știu.
Nu numai că suntem faliți. Suntem infractori.
E posibil să ajungem la închisoare.
Am încurcat-o rău de tot.
Rău de tot, da.
Yang, glezna fracturată era a mea.
Ce-ar fi să vorbești și cu mine înainte să-mi furi pacienții ?
Ce-au pățit ?
I-am salvat viața.
Înțeleg că l-ai salvat,
dar era pacientul meu, și trebuia să-mi spui
- înainte să... - Eu am avut ideea salvatoare. Nu tu.
Dacă ești încă supărat din cauza a ceea ce s-a întâmplat în seara aceea,
...eu sunt cu Jackson.
Comportarea ta a fost inadecvată și nu se va mai repeta.
Despre ce tot vorbești ?
Că m-ai sărutat, Shane.
Despre asta.
Eram entuziaști. S-a întâmplat.
Îmi pare rău că pentru tine a însemnat mai mult...
- Nu a însemnat. - Tu încă mai vorbești despre asta.
Ce s-a întâmplat cu tine ?
Ce tot șușotiți acolo ?
- Nimic. - Ei bine, fie.
Da, e Arizona Robbins.
Dar să nu mai spuneți la altcineva, da ?
- Pentru că nu are nevoie... - Robbins ?
Așadar... acum ești lesbiană ?
Shane, maturizează-te. Sunt flexibilă.
Iar acum m-am orientat spre ea.
Dacă ții neapărat să-mi spui într-un fel,
spune-mi îndrăgostită.
Murphy !
Dr Mahoney la triaj.
Îmi pare rău. Se prinseseră deja.
Nu, mie îmi pare rău, pentru că voi fi foarte sinceră.
În seara aceea nu am judecat corect.
Eram singură și... a fost drăguț.
Dar... a fost doar noaptea aceea,
și nu va mai fi alta pe viitor.
Așa că, dacă tu aveai alte așteptări,
te rog să te oprești aici.
Da, bineînțeles.
Nu e cazul să-ți ceri scuze. E din vina mea.
Nu prea mă destăinuiesc celorlalți,
dar când o fac, cât de puțin,
tind să merg prea departe. Mi s-a mai întâmplat.
Iar pe tine...
Te-am admirat mereu ... ca și chirurg,
ca om,
iar gândul că tu te-ai gândit la mine...
Am înțeles greșit.
Am exagerat și îmi pare rău. Nu se va mai întâmpla.
Leah...
Mulțumesc pentru înțelegere.
Gin cu gheață.
Iarăși o să-mi ceri bani ?
Majoritatea localurilor dau băutură gratis muzicanților.
Îl plătesc eu pe ăsta.
Mulțumesc.
Jimmy Evans.
Te cunosc.
Am mai fost pe aici în ultimele două seri.
Nu. Din altă parte.
Doamne !
Ești doctorul...
de la spital.
M-ai prins.
Ce te aduce pe aici în fiecare seară ?
Tu. Ceea ce cânți, vroiam să zic.
Melodiile lui Albert Collins.
Asta înseamnă că ai ureche bună. Cânți ?
A început să mă învețe tata când eram mic, dar nu s-a ținut de asta.
Trebuia să te ții tu de asta.
Uite unde ai fi putut ajunge.
În loc să salvezi vieți,
ai fi cântat melodii vechi de 70 de ani
la patru persoane într-o scrumieră uriașă.
Ce fel de doctor ești ?
Chirurg pediatru.
Bebeluși, copii.
Am cunoscut odată un doctor pediatru.
In noaptea aia am tras sperietura vieții mele.
Pe atunci, băiatul meu nu avea nici măcar 2 ani.
I-am dat căpșuni și a început să se sufoce.
S-a făcut albastru.
L-am dus la spital și l-au făcut să respire la loc.
Chirurgul pediatru i-a băgat pe gât un tub,
și a scăpat cu viață.
I-a salvat viața băiatului meu. Și mi-a salvat și mie viața.
Dacă mi-aș fi pierdut micuțul în noaptea aia,
n-aș mai fi fost acum aici. N-aș fi supraviețuit.
Mă bucur că tu ai scos-o la capăt.
Da. Slavă Domnului că există tipi ca tine. Pe bune.
Și unde e el acum ?
Unde ți-e familia ?
E cam complicat.
Localul ăsta s-a golit.
Se pare că eu eram atracția.
Da, păi...
Ar trebui să plec și eu.
Voiam să te întreb, vrei să cânți nițel ?
Mai am o chitară.
Putem să facem puțină gălăgie.
Nu. N-am mai cântat de când eram mic.
Oricât de prost ai cânta, nu mai e nimeni pe aici să te audă.
Hai. O să fie distractiv.
Nu știu niciun cântec.
Ce-ai zice de unul din cântecele pe care te-a învățat tatăl tău?
Poate știu eu vreunul.
Aud eu bine schimbări de ritm ?
Da monitorul mai tare, te rog.
Aspiră.
Mai mult manitol.
Ritmul e foarte aleator iar tensiunea crește.
Liniște. Liniște.
La naiba !
Oprește curarizarea.
Să-i verific reflexul faringian.
Mickey, nu face asta.
Dr Shepherd, nu există activitate cerebrală.
Acesta este ...
Un pseudochist de pancreas ! Pac !
Ai spus cumva pac ?
Era clar că e o durere reflexă,
însă o durere reflexă a umărului
înseamnă iritație de diafragmă,
ceea ce n-ar avea logică, dar...
Aveți pierderi de lichid pancreatic,
așa că m-am gândit că poate
e ceva ce afectează diafragma
și asta e transmisă la umăr,
Și pac !
Pseudochist de pancreas.
Ar fi bine să ascunzi zâmbetul ăla când îi spui pacientului.
Doamne ! Îmi pare foarte rău.
Am uitat că sunt vești proaste.
Și... râdeți.
Pentru prima oară pe ziua de azi, simt că mă aflu pe mâini bune.
Felicitări, Wilson !
Ai găsit cauza.
Fac cercetarea începută de mama mea,
dar nu din cauza a ceea ce mi-ai spus.
- Nu-i momentul, Grey. - A avut o idee bună !
Nu e doar munca ei. Doar îi împărtășesc entuziasmul.
Poate că asta mi-a lăsat mama mie.
Tatăl tău te-a învățat binișor.
Ești bine ?
E un cântec frumos...
Ți-aduce aminte de multe lucruri.
Dacă nu ești atent,
toate greșelile se pot întoarce să te bântuie.
Și eu mi-am învățat băiatul să cânte la chitară.
Cum ziceai și tu.
Mi-aș dori să mă fi ținut de asta.
Da, probabil că și băiatul tău și-ar dori asta.
Da, dar nu mai e cale de întoarcere, nu-i așa ?
Pot să-ți arăt o poză de-a lui ?
A băiatului meu ?
De ce, ai una la tine ?
El e Nicky.
Avea 5 ani aici. Acum ar avea 12 ani.
Iar ea e mama lui, Naomi.
E japoneză.
Cine...
Unde sunt ?
În sudul Floridei.
N-am mai trecut pe acolo de ani buni.
Dumnezeule, faci asta în continuare.
Ce vrei să spui ?
De dragul băiatului, nu te mai întoarce vreodată.
Lasă-l să crească fără să afle mai mult decât ce știe deja.
Ce naiba ?
O să-i fie mai bine așa. Știi și tu asta.
Care-i problema ta ?
Adineauri ne distram.
Încerc să-ți protejez băiatul. Nu ești bun pentru el.
Nu mă cunoști și nu ai dreptul să vorbești despre băiatul meu.
Hei ! Nu !
Afară !
Tu ! afară, acum !
Așa poți să faci mult bine pentru multă lume.
Așa crezi ?
Da. Ar fi recunoscător. Ai făcut exact ceea ce-și dorea.
Nu renunț la proiectul acesta. Ai avut dreptate.
Îl făceam pentru ea.
Iar acum o să-l fac pentru un milion de oameni
pe care nici n-o să-i cunosc vreodată.
Și pentru Mickey.
Mi-ar prinde tare bine ajutorul tău.
Abia începem să învățăm despre proporțiile conexiunilor cerebrale...
Cât de departe ajung, cât de adânc.
Cred că am încetat să exist.
Am scris o pagină de istorie azi, la propriu.
Am operat un caz inoperabil, am salvat un om de la o moarte sigură
și apoi i-am distrus viața.
Și Owen pare foarte fericit cu ființa aceea, Marling,
căreia nici măcar nu i-a povestit despre mine.
Ca și cum ultimii câțiva ani nici nu s-au întâmplat.
Și automatul de șervețele nu mă consideră o ființă umană.
Stau în fața lui și dau din mâini ca o apucată.
Scuze. Ce tot spui acolo ?
Ce faci ?
Completez formularul pentru fondurile de cercetare.
- Ți-ai ales proiectul. - Da.
O să scot la imprimanta 3D vene porte.
E nemaipomenit, Mer.
- Cum o să faci asta... - Nu.
De asta nu ți-am spus.
Am o carieră și o familie și o să mă ocup de amândouă.
Nu am timp să te aud pe tine spunându-mi ce nu pot să fac.
N-am spus niciodată asta.
Eu am fost mereu lângă tine la nevoie,
indiferent de problemă,
iar acum am și eu nevoie de tine
și tu ar fi trebuit să mă ajuți.
Dar săptămâna trecută tu m-ai dat deoparte pentru că am un copil.
Nu ai timp pentru mine acum ?
Asta pentru că nu ai timp
pentru oameni care își doresc alte lucruri decât tine.
Dar știm că fiecare conexiune e importantă.
Fiecare conexiune e crucială.
Trebuie să termin asta.
Și atunci când una e întreruptă...
de obicei înseamnă că ceva a avut de suferit.
Nu mă prind dacă te vezi cu altcineva
sau dacă te gândești că m-ai lăsat însărcinată,
așa că am mers pe firul evenimentelor și cred că are legătură cu tatăl tău.
Ți-am spus...
Să nu mai pomenesc despre asta, știu,
și asta e ultima dată, pentru că dacă mă înșel...
Nu te înșeli. As trebui să fii mândră de tine.
Puteam să-l las să se ducă naibii,
dar tu o țineai întruna: vorbește cu el,
o să te întrebi tot restul vieții
Mulțumesc. Nu știam că pot să mă simt iar așa de îngrozitor și după 18 ani !
Acest sistem de conexiuni ne obligă să acționăm,
să alegem și să ne comportăm...
în aparență împotriva propriei noastre voințe uneori.
Ce faci ?
Dar nu e deloc întâmplător.
E harta sinelui nostru.
Ai primit mesajul de la mine ?
Îmi pare rău. N-am putut să plec.
Trebuia să termin în seara asta.
Și eu am mai rămas.
Abia i-am culcat.
- Abia acum ? - Știu.
E foarte târziu.
Știu. Am încercat.
Nu merge așa.
Nu.
Nu putem să ne prefacem că am pus lucrurile cap la cap.
Sunt de acord, dar nu știu cum...
Cred că știu eu.
Vreau să petrec mai mult timp cu proiectul cu interfața creier-calculator.
Torres și cu mine... am făcut niște pași mari azi.
- Deci vrei și mai multe sarcini ? - Nu.
Mai puține.
E un an important pentru tine și ai nevoie de timp.
Eu am avut un an important. Pot să mă retrag un an,
să fac mai puține operații, să mă concentrez pe cercetarea aceasta,
să stau mai mult cu copiii
și să-ți dau răgazul de care ai nevoie ca să scoți ceva bun anul acesta.
Nu-mi place.
O să fii supărat pe mine, la fel și copiii,
și nu vreau să fiu ca mama.
Nu ești ca mama ta. Știi foarte bine.
Vom lucra ca să ne înțelegem...
să rezolvăm enigma...
Mi se pare nedrept.
Să stau cu copiii nu e un premiu de consolare.
E un premiu în sine.
Vrei dreptate ? Poate, în timp,
o să te las și pe tine să stai un an cu ei.
Poate atunci când Zola o să înceapă să iasă cu băieții,
pentru că nu vreau să fiu prin preajmă atunci.
Te iubesc.
Așa și trebuie. Ce fac eu pentru tine e ceva extraordinar.
O să te distrezi mai bine decât mine.
Știu. Aici a ajuns până la urmă.
Da. E a noastră ?
Da.
cum funcționează toate conexiunile...
și cum se pun toate...
cap la cap.
Traducerea și adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro